Rozprawy doktorskie na temat „Galvanic Skin Response GSR”
Utwórz poprawne odniesienie w stylach APA, MLA, Chicago, Harvard i wielu innych
Sprawdź 27 najlepszych rozpraw doktorskich naukowych na temat „Galvanic Skin Response GSR”.
Przycisk „Dodaj do bibliografii” jest dostępny obok każdej pracy w bibliografii. Użyj go – a my automatycznie utworzymy odniesienie bibliograficzne do wybranej pracy w stylu cytowania, którego potrzebujesz: APA, MLA, Harvard, Chicago, Vancouver itp.
Możesz również pobrać pełny tekst publikacji naukowej w formacie „.pdf” i przeczytać adnotację do pracy online, jeśli odpowiednie parametry są dostępne w metadanych.
Przeglądaj rozprawy doktorskie z różnych dziedzin i twórz odpowiednie bibliografie.
Nagai, Yōko. "Electrophysiological analysis of Galvanic Skin Response (GSR) biofeedback and its clinical application on epilepsy". Thesis, King's College London (University of London), 2002. http://ethos.bl.uk/OrderDetails.do?uin=uk.bl.ethos.271291.
Pełny tekst źródłaReeder, Matthew, i res cand@acu edu au. "The Emotional Congruence of Experience and Bodily Change". Australian Catholic University. School of Psychology, 2001. http://dlibrary.acu.edu.au/digitaltheses/public/adt-acuvp10.09042006.
Pełny tekst źródłaRen, Peng. "Off-line and On-line Affective Recognition of a Computer User through A Biosignal Processing Approach". FIU Digital Commons, 2013. http://digitalcommons.fiu.edu/etd/838.
Pełny tekst źródłaMundell, Lee Carter. "Predicting performance using galvanic skin response". Thesis, Massachusetts Institute of Technology, 2016. http://hdl.handle.net/1721.1/105086.
Pełny tekst źródłaCataloged from PDF version of thesis.
Includes bibliographical references (pages 49-52).
The rapid growth of the availability of wearable biosensors has created the opportunity for using physiological signals to measure worker performance. An important question is how to use such signals to not just measure, but actually predict worker performance on a task under stressful and potentially high risk conditions. Here we show that the biological signal known as galvanic skin response (GSR) allows such a prediction. We conduct an experiment where subjects answer arithmetic questions under low and high stress conditions while having their GSR monitored. Using only the GSR measured under low stress conditions, we are able to predict which subjects will perform well under high stress conditions with a median accuracy of 75%. If we try to make similar predictions without using any biometric signals, the median accuracy is 50%. Our results suggest that performance in high stress conditions can be predicted using signals obtained from GSR sensors in low stress conditions.
by Lee Carter Mundell.
S.M.
Spitler, Kevin M. "The Role of the Monkey Amygdala in the Autonomic Expression of Emotion". Diss., The University of Arizona, 2007. http://hdl.handle.net/10150/194823.
Pełny tekst źródłaLochner, Georg Philip. "The voltage-current characteristic of the human skin". Pretoria : [s.n.], 2005. http://upetd.up.ac.za/thesis/available/etd-09212005-093111/.
Pełny tekst źródłaCarr, Vaughan. "Electrodermal indices of information processing and functional cerebral asymmetry in schizophrenia : a comparison with affective disorder /". Title page, table of contents and summary only, 1987. http://web4.library.adelaide.edu.au/theses/09MD/09mdc312.pdf.
Pełny tekst źródłaHorley, R. Kaye. "Fear of faces a psychophysiological investigation of facial affect processing in social phobia /". Access electronically, 2004. http://www.library.uow.edu.au/adt-NWU/public/adt-NWU20050922.141835/index.html.
Pełny tekst źródłaKessler, Jeffrey C. (Jeffrey Charles). "Physiological Effects of Monetary Consequences". Thesis, University of North Texas, 1998. https://digital.library.unt.edu/ark:/67531/metadc278141/.
Pełny tekst źródłaBrandt, Bryan. "An Examination of Electrodermal Activity During Tic Suppression in Adults". Scholar Commons, 2014. https://scholarcommons.usf.edu/etd/4990.
Pełny tekst źródłaHaapaniemi, T. (Tarja). "Autonomic dysfunction in Parkinson's disease and its correlates to medication and dopamine transporter binding". Doctoral thesis, University of Oulu, 2001. http://urn.fi/urn:isbn:9514259637.
Pełny tekst źródłaWåhlin, Peter. "Enhanching the Human-Team Awareness of a Robot". Thesis, Mälardalens högskola, Akademin för innovation, design och teknik, 2012. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:mdh:diva-16371.
Pełny tekst źródłaAnvändningen av autonoma robotar i vårt samhälle ökar varje dag och en robot ses inte längre som ett verktyg utan som en gruppmedlem. Robotarna arbetar nu sida vid sida med oss och ger oss stöd under farliga arbeten där människor annars är utsatta för risker. Denna utveckling har i sin tur ökat behovet av robotar med mer människo-medvetenhet. Därför är målet med detta examensarbete att bidra till en stärkt människo-medvetenhet hos robotar. Specifikt undersöker vi möjligheterna att utrusta autonoma robotar med förmågan att bedöma och upptäcka olika beteenden hos mänskliga lag. Denna förmåga skulle till exempel kunna användas i robotens resonemang och planering för att ta beslut och i sin tur förbättra samarbetet mellan människa och robot. Vi föreslår att förbättra befintliga aktivitetsidentifierare genom att tillföra förmågan att tolka immateriella beteenden hos människan, såsom stress, motivation och fokus. Att kunna urskilja lagaktiviteter inom ett mänskligt lag är grundläggande för en robot som ska vara till stöd för laget. Dolda markovmodeller har tidigare visat sig vara mycket effektiva för just aktivitetsidentifiering och har därför använts i detta arbete. För att en robot ska kunna ha möjlighet att ge ett effektivt stöd till ett mänskligtlag måste den inte bara ta hänsyn till rumsliga parametrar hos lagmedlemmarna utan även de psykologiska. För att tyda psykologiska parametrar hos människor förespråkar denna masteravhandling utnyttjandet av mänskliga kroppssignaler. Signaler så som hjärtfrekvens och hudkonduktans. Kombinerat med kroppenssignalerar påvisar vi möjligheten att använda systemdynamiksmodeller för att tolka immateriella beteenden, vilket i sin tur kan stärka människo-medvetenheten hos en robot.
The thesis work was conducted in Stockholm, Kista at the department of Informatics and Aero System at Swedish Defence Research Agency.
Ergun, Hazal. "Monitoring Physiological Reactions of Construction Workers in Virtual Environment: A Feasibility Study Using Affective Sensing Technology". FIU Digital Commons, 2015. http://digitalcommons.fiu.edu/etd/2302.
Pełny tekst źródłaEriksson, Mats. "Aspects of prevention and assessment of neonatal pain /". Linköping, 2003. http://www.bibl.liu.se/liupubl/disp/disp2004/med829s.pdf.
Pełny tekst źródłaJuan, Ripoll Carla de. "Virtual reality environments for the study of decision-making processes in risky contexts through the use of physiological measures and behavioural responses". Doctoral thesis, Universitat Politècnica de València, 2021. http://hdl.handle.net/10251/171236.
Pełny tekst źródła[ES] Comprender el comportamiento humano en situaciones de riesgo, cómo los factores individuales y externos influyen en nuestras decisiones y en qué medida es posible influir y modificar nuestros comportamientos, constituye un desafío tanto para los científicos como para la sociedad en general. Desde la perspectiva de la Seguridad y Salud en el Trabajo (SST), así como en numerosos campos como la sociología y las finanzas, este tema tiene importantes implicaciones ya que las situaciones de riesgo son un aspecto común en diversos ámbitos de nuestra vida. La toma de riesgos (TR) es parte del proceso de toma de decisiones en situaciones de incertidumbre, en las que se conoce de antemano la probabilidad de cada consecuencia positiva o negativa. Si bien el concepto de la TR está bien definido en la literatura, se ha abordado desde diferentes perspectivas, por lo que los factores que se han propuesto para explicar o moderar la TR también son muy diversos. Centrándonos en los factores individuales (procesos cognitivos y emocionales) que influyen en la TR, estos pueden afectar la forma en que se abordan las situaciones peligrosas de dos maneras diferentes. En primer lugar, pueden sesgar la percepción de una situación, de modo que no se lleve a cabo una evaluación adecuada y por tanto esto lleve a conductas sesgadas. En segundo lugar, estos factores configuran una cierta propensión general al riesgo en los seres humanos, de modo que pueden o no sentirse atraídos por situaciones potencialmente peligrosas. De la misma manera que la definición de la TR se ha abordado desde diferentes perspectivas, su evaluación también se ha tratado desde diferentes puntos de vista y constituye hoy en día un desafío para investigadores y profesionales, por lo que no se ha encontrado un consenso claro en cuanto a la existencia de una medida validada para la TR. La evaluación de la TR se ha realizado tradicionalmente mediante cuestionarios; sin embargo, se ha demostrado que estas medidas presentan diversas limitaciones que pueden conducir a resultados alterados. Las tareas comportamentales surgen como una solución alternativa capaz de superar algunas de estas barreras. En cambio, su capacidad de transferencia a situaciones de la vida real parece ser limitada. La realidad virtual (RV) permite recrear situaciones reales simuladas para realizar evaluaciones basadas en el desempeño. La RV presenta numerosas ventajas que pueden aportar beneficios para la evaluación de los comportamientos humanos, ya que aporta una mayor inmersión, fidelidad y un mayor nivel de implicación que los métodos de evaluación tradicionales, y numerosos trabajos en el campo de la psicología aplicada y la neurociencia organizacional han avalado su uso para evaluación humana. En esta investigación, proponemos la RV como tecnología capaz de facilitar el estudio de los procesos de la TR, aprovechando sus numerosas posibilidades, que se pueden resumir como: simulación de situaciones de riesgo realistas, interacciones naturales con el entorno virtual, inclusión de medidas implícitas para evaluación oculta y medición fisiológica en tiempo real. Esta tesis proporciona aportaciones a la definición de la TR, particularmente en la identificación de qué factores constituyen este complejo proceso. Además, investiga el uso de la RV inmersiva en la investigación del comportamiento humano, específicamente para la evaluación de la TR, proporcionando premisas de diseño de entornos virtuales para la evaluación de los constructos psicológicos identificados como determinantes para definir la TR. Finalmente, analiza la validez de la RV en combinación con medidas fisiológicas para la evaluación de la TR de forma implícita.
[CA] Comprendre el comportament humà en situacions de risc, com els factors individuals i externs influeixen en les nostres decisions i en quina mesura és possible influir i modificar els nostres comportaments, constitueix un desafiament tant per als científics com per a la societat en general. Des de la perspectiva de la Seguretat i Salut en el Treball (SST), així com en nombrosos camps com la sociologia i les finances, aquest tema té importants implicacions ja que les situacions de risc són un aspecte comú en diversos àmbits de la nostra vida. La presa de riscos (PR) és part del procés de presa de decisions en situacions d'incertesa, en les quals es coneix per endavant la probabilitat de cada conseqüència positiva o negativa. Si bé el concepte de la PR està ben definit en la literatura, s'ha abordat des de diferents perspectives, per la qual cosa els factors que s'han proposat per a explicar o moderar la PR també són molt diversos. Centrant-nos en els factors individuals (processos cognitius i emocionals) que influeixen en la PR, aquests poden afectar la forma en què s'aborden les situacions perilloses de dues maneres diferents. En primer lloc, poden esbiaixar la percepció d'una situació, de manera que no es duga a terme una avaluació adequada i per tant això porte a conductes esbiaixades. En segon lloc, aquests factors configuren una certa propensió general al risc en els éssers humans, de manera que poden o no sentir-se atrets per situacions potencialment perilloses. De la mateixa manera que la definició de la PR s'ha abordat des de diferents perspectives, la seua avaluació també s'ha tractat des de diferents punts de vista i constitueix hui dia un desafiament per a investigadors i professionals, per la qual cosa no s'ha trobat un consens clar quant a l'existència d'una mesura validada per a la PR. L'avaluació de la PR s'ha realitzat tradicionalment mitjançant qüestionaris; no obstant això, s'ha demostrat que aquestes mesures presenten diverses limitacions que poden conduir a resultats alterats. Les tasques comportamentals sorgeixen com una solució alternativa capaç de superar algunes d'aquestes barreres. En canvi, la seua capacitat de transferència a situacions de la vida real sembla ser limitada. La realitat virtual (RV) permet recrear situacions reals simulades per a realitzar avaluacions basades en l'acompliment. La RV presenta nombrosos avantatges que poden aportar beneficis per a l'avaluació dels comportaments humans, ja que aporta una major immersió, fidelitat i un major nivell d'implicació que els mètodes d'avaluació tradicionals, i nombrosos treballs en el camp de la psicologia aplicada i la neurociència organitzacional han avalat el seu ús per a avaluació humana. En aquesta investigació, proposem la RV com a tecnologia capaç de facilitar l'estudi dels processos de la PR, aprofitant les seues nombroses possibilitats, que es poden resumir com: simulació de situacions de risc realistes, interaccions naturals amb l'entorn virtual, inclusió de mesures implícites per a avaluació oculta i mesurament fisiològic en temps real. Aquesta tesi proporciona aportacions a la definició de la PR, particularment en la identificació de quins factors constitueixen aquest complex procés. A més, investiga l'ús de la RV immersiva en la investigació del comportament humà, específicament per a l'avaluació de la PR, proporcionant premisses de disseny d'entorns virtuals per a l'avaluació dels constructes psicològics identificats com a determinants per a definir la PR. Finalment, analitza la validesa de la RV en combinació amb mesures fisiològiques per a l'avaluació de la PR de manera implícita.
[EN] Understanding human behaviour in risk situations, how individual and external factors influence our decisions and to what extent it is possible to influence and modify our behaviours, constitutes a challenge both for scientists and for society in general. From the perspective of Occupational Safety and Health (OSH), as well as in numerous fields such as sociology of finance, this topic has important implications since risk situations are a common aspect in various domains of our lives. Risk taking (RT) is part of the decision-making process in uncertain situations, in which the probability of each positive or negative consequence is known in advance. Although the concept of RT is well defined in the literature, it has been approached from different perspectives, so that the factors that have been proposed to explain or moderate RT are also very diverse. Focusing on the individual factors - cognitive and emotional processes - that influence RT, these may affect how hazardous situations are addressed in two different ways. First, they can skew the perception of a situation, so that an adequate evaluation is not carried out and therefore this leads to biased behaviors. Second, these factors shape a certain general propensity towards risk in humans, so that they may or may not be attracted to potentially dangerous situations. In the same way that the definition of RT has been approached from different perspectives, the evaluation of RT has also been treated from different points of view and nowadays constitutes a challenge for researchers and practitioners, so that a clear consensus has not been found regarding the existence of a validated measure for RT. RT evaluation has traditionally been carried out using questionnaires; however, it has been demonstrated that these measures present various limitations that can lead to altered results. Behavioural tasks emerge as an alternative solution capable of overcoming some of these boundaries. Instead, their ability to transference to real life situations appears to be limited. Virtual reality (VR) enables recreating real-simulated situations to carry out performance-based assessments. VR presents numerous advantages that can provide benefits for the evaluation of human behaviours, since it provides greater immersion, fidelity and a higher level of involvement than traditional evaluation methods, and numerous works in the field of applied psychology and organizational neuroscience have endorsed its use for human assessment. In this investigation, we propose VR as technology capable of facilitating the study of RT processes, taking advantage of its numerous possibilities, which can be resumed as: simulation of realistic risk situations, natural interactions with the virtual environment, inclusion of implicit measures for stealth assessment and physiological real-time measurement. This thesis provides novel contributions to the definition of RT, particularly in the identification of which factors constitute this complex process. Moreover, it investigates the use of immersive VR in human behaviour research, specifically for RT assessment, providing design premises of virtual environments for the evaluation of the psychological constructs identified as determinants to define RT. Finally, it analyses the validity of VR in combination with physiological measures for the evaluation of RT in an implicit way.
Contrato predoctoral FPI (BES-2017-079857). Ministerio de Economía, Industria y Competitividad (Madrid, Spain).
Juan Ripoll, CD. (2021). Virtual reality environments for the study of decision-making processes in risky contexts through the use of physiological measures and behavioural responses [Tesis doctoral]. Universitat Politècnica de València. https://doi.org/10.4995/Thesis/10251/171236
TESIS
Compendio
Negrao, Bianca Lee. "Autonomic correlates at rest and during evoked attention in children with attention-deficit/hyperactivity disorder and effects of sympathomimetic medication". Diss., Pretoria : [s.n.], 2009. http://upetd.up.ac.za/thesis/available/etd-07072009-163036/.
Pełny tekst źródłaBusing, Stephanie Alice. "Response to the performed story : tracking emotional response to a theatrical performance using galvanic skin response". Thesis, 2014. http://hdl.handle.net/2152/29159.
Pełny tekst źródłatext
Ekanayake, Hiran B. "Validating User Engagement and Effectiveness of Training Simulations : A mixed-methods approach informed by embodied cognition and psychophysiological measures". Doctoral thesis, 2015. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:su:diva-122546.
Pełny tekst źródłaTräning i simulatorer har på senare år fått ökad uppmärksamhet som en respons på problem och svårigheter förknippade med traditionella träningsansatser, såsom höga kostnader (instruktörer och utrustning, etc.), hög risk (t.ex. träning av piloter), och etiska aspekter (t.ex. träning av kirurger), likaväl som avsaknaden av träningsmöjligheter och miljöer (t.ex. forskning om rymden). Bortsett från vad som specifikt tränas så skiljer sig simuleringar åt i ett flertal olika aspekter såsom fysisk realism (eng. fidelity), scenarier (handling) och pedagogiska aspekter (t.ex. genomgång efter övning och kollaborativt lärande). Bland dessa aspekter så har designers ofta fokuserat att utveckla simuleringar med hög realism med förväntningen att detta ska göra träningen mer effektiv. Litteraturen antyder dock att denna föreställning inte stämmer och att de flesta simuleringar med hög realism inte har lyckats uppnå denna målsättning. En slutsats är därför att det finns ett behov av metoder som kan validera potentialen hos simuleringar avsedda att stödja träning – redan innan dessa används. Enligt litteraturen så är utbildningspotentialen hos en simulering starkt kopplad till hur väl den psykologiska effekten en simulering har, stämmer överens med en verklig upplevelse. Forskning har emellertid identifierat ett flertal svagheter hos existerande ansatser för att validera simuleringar; de är oftast baserade på prestations- och/eller subjektiva mätningar; de har fokuserat en eller ett fåtal psykologiska aspekter; och de bygger på traditionella teorier. Baserat på resultat från studier av en kör-simulator presenteras och föreslås i denna avhandling ett förbättrat ramverk för utvärdering. De mest centrala egenskaperna hos det föreslagna ramverket inbegriper användandet av psyko-fysiologiska mått tillsammans med mer traditionella mått; det konceptuella ramverket bygger på samtida teoretiska ansatser (tex konstruktivism och kroppslig kognition); samt användandet av fält (kvasi-) experiment. Utöver uppnåendet av uppsatta mål för forskningen så har resultaten ett flertal teoretiska och metodologiska implikationer. Bland dessa återfinns beroendet mellan effektiviteten hos en simulering och den upplevelse av realitet som de tränade har, vilken är mer grundläggande än vad som rapporterats i tidigare forskning, samt kravet på flera och olika typer av anpassning av träningsupplevelse för den tränade för att förhöja potentialen hos träningssimulatorer.
SIDA Funded National e-Learning Centre Project at the University of Colombo School of Computing, Sri Lanka
YogieSusanto, Imam, i 曹義棟. "Emotion Recognition from Galvanic Skin Response Signal Based on Deep Hybrid Neural Networks". Thesis, 2019. http://ndltd.ncl.edu.tw/handle/w3gg46.
Pełny tekst źródła國立成功大學
資訊工程學系
107
In this work, we proposed a novel hybrid neural network based on Galvanic Skin Response (GSR) signal for emotion recognition. Our method can recognize nine kinds of arousal label and nine kinds of valence label with the accuracy 86.18% and 78.25%, respectively. To recognize the user emotion during experiencing the Human Computer Interaction (HCI) systems, we designed a real-time emotion recognition system based on our proposed model, which can help improve user experience.
Chen, Ho-Ku, i 陳河谷. "Emotion Recognition Based on Physiological Signals of Photoplethysmographic Signals and Galvanic Skin Response". Thesis, 2009. http://ndltd.ncl.edu.tw/handle/26224468793567763590.
Pełny tekst źródła元智大學
通訊工程學系
97
This paper presents a system for emotion recognition using two physiological signals, including photoplethysmographic (PPG) signals and galvanic skin response (GSR). We propose two novel methods for detecting the significant points in photoplethysmographic signals (diastolic trough, systolic peak, dicrotic notch, and dicrotic peak.) Firstly, the method named asymmetric multibandwidth mane-shift extremes seeking provides the ability for detecting maximum and minimum modes in time series signals. Secondly, the method named regression difference bendpoint detection provides a fast and simplified way for locating the dicrotic notch and dicrotic peak. In addition, multiscale entropy analysis is adopted to extract the features from GSR signals. Using fewer physiological signals and significant features with emotional responses are the main ideas in our recognition system. Ten subjects join this experiment and 29 features obtained from the two bio-signals with one person. Support vector machine was used for the classifications. The recognition rate achieved 98%.
Xu, Xu. "Analysis on Mental Stress/Workload Using Heart Rate Variability and Galvanic Skin Response during Design Process". Thesis, 2014. http://spectrum.library.concordia.ca/978540/1/Xu_MASc_S2014.pdf.
Pełny tekst źródłaVon, Bargen Donna M. "Temperament and physiological responses : relationships among temperament ratings, galvanic skin response, and heart rate in preschool children". 1986. http://hdl.handle.net/1993/15493.
Pełny tekst źródłaPayne, Leslie K. "The Use of Skin Conductance as a Marker of Intuitive decision making in nursing". Thesis, 2008. http://hdl.handle.net/1805/1858.
Pełny tekst źródłaA quasi-experimental design was undertaken to explore the possibility of utilizing electrodermal activity as a marker of intuitive decision making in nursing. This study compared 11 senior female nursing students to 10 female nurses with more than five years of nursing experience completing a clinical decision making task utilizing MicroSim© program software while measuring skin conductance response (SCR). The clinical decision making task chosen was based on the cognitive continuum theory. The somatic marker hypothesis is also a theoretical base for this study. This theory suggests that physiological markers are present during decision making. An independent t-test was conducted in SPSS comparing the total number of skin conductance responses generated and overall score in the card task and clinical scenario between the two groups. According to the Somatic Marker Hypothesis, the researcher’s definition of intuition, and the results of this experiment, SCR generation shows promise as a marker of intuitive decision making in nursing.
Klette, Brett Alan. "The effect of spontaneous versus paced breathing on EEG, HRV, skin conductance and skin temperature". Thesis, 2017. http://hdl.handle.net/10539/22994.
Pełny tekst źródłaIt is well known that emotional stress has a negative impact on people’s health and physical, emotional and mental performance. Previous research has investigated the effects of stress on various aspects of physiology such as respiration, heart rate, heart rate variability (HRV), skin conductance, skin temperature and electrical activity in the brain. Essentially, HRV, Electroencephalography (EEG), skin conductance and skin temperature appear to reflect a stress response or state of arousal. Whilst the relationship between respiration rate, respiration rhythm and HRV is well documented, less is known about the relationship between respiration rate, EEG, skin conductance and skin temperature, whilst HRV is maximum (when there is resonance between HRV and respiration i.e. in phase with one another). This research project aims to investigate the impact that one session of slow paced breathing has on EEG, heart rate variability (HRV), skin conductance and skin temperature. Twenty male participants were randomly assigned to either a control or intervention group. Physiological data were recorded for the intervention and control group during one breathing session, over a short initial baseline (B1), a main session of 12 minutes, and a final baseline (B2). The only difference between the control and intervention groups was that during the main session, the intervention group practiced slow paced breathing (at 6 breaths per minute), while the control group breathed spontaneously. Wavelet transformation was used to analyse EEG data while Fourier transformation was used to analyse HRV. The study shows that slow-paced breathing significantly increases the low frequency and total power of the HRV but does not change the high frequency power of HRV. Furthermore, skin temperature significantly increased for the control group from B1 to Main, and was significantly higher for the control group when compared to the intervention group during the main session. There were no significant skin temperature changes between sessions for the intervention group. Skin conductance increased significantly from Main to B2 for the control group. No significant changes were found between sessions for the intervention group and between groups. EEG theta power at Cz decreased significantly from Main to B2 for the control group only, while theta power decreased at F4 from Main to B2 for both groups. Lastly, beta power at Cz decreased from B1 to B2 for the control group only. This significant effect that slow-paced breathing has on HRV suggests the hypothesis that with frequent practice, basal HRV would increase, and with it, potential benefits such as a reduction in anxiety and improved performance in specific tasks. Slow-paced breathing biofeedback thus shows promise as a simple, cheap, measurable and effective method to reduce the impact of stress on some physiological signals, suggesting a direction for future research.
MT2017
"Play Experience Enhancement Using Emotional Feedback". Thesis, 2014. http://hdl.handle.net/10388/ETD-2014-09-1757.
Pełny tekst źródłaUrbano, Maria Margarida Carreira Pires. "Contributions for adapting electric wheelchairs to people with reduced handling capabilities". Doctoral thesis, 2020. http://hdl.handle.net/10773/29884.
Pełny tekst źródłaO uso de uma cadeira de rodas elétrica durante as atividades do quotidiano por pessoas com limitações motoras proporciona autonomia, aumentando qualidade de vida. No caso de pessoas com limitações mais severas, nomeadamente com manipulação reduzida, a utilização da cadeira de rodas elétricas pode estar comprometida, pois não conseguem controlar o joystick com a destreza necessária. Este trabalho pretende proporcionar a essas pessoas a possibilidade de conduzir a sua cadeira de rodas elétrica de uma forma confortável e segura. Esta proposta de adaptação de uma cadeira de rodas elétrica tem essencialmente dois grandes objetivos. O primeiro é permitir a pessoas que não conseguem conduzir uma cadeira de rodas elétrica convencional por sofrerem de fraqueza muscular nos membros superiores, o comecem a fazer. Assim, para facilitar a condução da cadeira, propõem-se três modos de operação. Além disso, o controlador da cadeira adptada vai ter que ter a capacidade de interpretar os novos impulsos dados no joystick, que dependem das capacidades de manipulação de cada utilizador, em comandos de direção. A condução da cadeira de forma consecutiva pode-se tornar rapidamente um fator de stress. Assim, o segundo objetivo ´e garantir que, enquanto a pessoa conduz a cadeira se mantenha sempre num estado calmo, evitando prejudicar o seu bem-estar e consecutivamente, a sua saúde. E assim proposto a integração de um sistema de monitorização do seu estado emocional durante a condução da cadeira. Este sistema tem como principal objetivo alertar o utilizador que este atingiu níveis emocionais críticos que inviabilizam a continuação da condução em segurança. Nesta situação, quem passa a ficar responsável pelo comando da cadeira é o próprio controlador da cadeira. A implementação do sistema baseou-se no uso de sensores de resposta galvânica e de batimento cardíaco. Com a informação adquirida por estes sensores, definiu-se o conceito de perfil emocional do utilizador e foram avaliados algoritmos de classificação de stress capazes de prever diferentes estados emocionais. Este sistema foi testado por dois grupos de utilizadores. O primeiro grupo foi composto por condutores a conduzirem automóveis e o segundo grupo foi composto por pessoas tetraplégicas, a conduzirem as cadeiras de rodas elétrica pessoais. Para pessoas sem deficiência confirmou-se, através dos sinais biométricos, que cada pessoa reage de forma diferente perante as mesmas situações. Esta diferença é mais flagrante na resposta da condutividade da pele. No que diz às pessoas tetraplégicas, confirmou-se que a resposta do sistema nervoso simpático não pode ser medida através da resposta galvânica da pele. Para a implementação da deteção de stress em tempo real foram usados diversos algoritmos de classificação. Para cada utilizador, foi encontrado o melhor modelo de classificação. Conclui-se que os melhores modelos variam de pessoa para pessoa e que também dependem do número e tipo de preditores utilizados. Este trabalho resulta da colaboração entre a Universidade de Aveiro e o Centro de Medicina de Reabilitação da Região Centro - Rovisco Pais.
Programa Doutoral em Engenharia Eletrotécnica
Thies, Matthew John. "Controlling game music in real time with biosignals". 2012. http://hdl.handle.net/2152/19914.
Pełny tekst źródłatext